Nei, vi må dra nå. Du skal få fem kyss og klemmer.
- Nei, jeg trenger den i bilen. - Hvor er bagelen min?
Godt spørsmål. Maria, henter du bagelen hennes?
Jeg henter den selv.
Takk. Hvor ble den av? Maria, hvor...
- Jeg finner den. - Jeg hadde den nettopp.
Går det bra? Beklager, vi er litt sent ute.
Jeg glemte mobilen. Reddet på målstreken.
Unnskyld. Jeg skal den andre veien.
- Er det fortsatt kvart over tre? - Vet de om det med HBO?
Takk, alle sammen, for at dere bærer over med HBO, -
- som har fulgt oss i et par måneder for å lage dokumentar om diplomatiet.
- Hei, John. - President. Velkommen.
Jeg møtte Obama da jeg stilte som presidentkandidat.
Jeg ba ham være hovedtaler på mitt valgmøte.
Når vi sender våre unge ut og setter dem i fare, -
- er det vårt ansvar å ikke tukle med tallene-
- eller pynte på sannheten om hvorfor de sendes ut.
Og aldri dra ut i krig uten nok tropper til å vinne, -
- sikre fred og gjøre oss fortjent til verdens respekt.
Jeg var en av dem som ble truffet av lynet under den talen.
Jeg satte meg som mål å jobbe for denne mannen.
Verdens folk, dette er vårt øyeblikk.
Dette er vår tid.
Jeg var professor på Harvard og fikk e-post fra en fersk senator.
Jeg møtte ham og snakket om min bok om USAs forhold til folkedrap.
Vi snakket om verdens tilstand og hva som kunne gjøres annerledes.
Jeg sa: "Jeg kan si opp og jobbe for ditt kontor."
Jeg vil skissere noen av Obamas utenrikspolitiske tiltak.
Det føltes som et ekspertlag.
Samantha ble revet med. Mange ideer ble spilt inn.
"Fantastisk! Vi skal forandre verden."
Obamas historiske seier.
Når man ser Obama like etter valget, og den store endringen i ham nå, -
-minner det om oppgavens omfang.
Det viktigste ved at jeg mottar Nobels fredspris er-
- at jeg er øverstkommanderende for et land som er midt i to kriger.
Vi ville rette opp USAs internasjonale renommé.
Vi skal prøve å finne fredelige løsninger på våre konflikter.
Ikke fordi vi er naive og ikke ser faren, -
- men fordi avtaler er bedre egnet til å løse opp mistro og frykt.
Mange av oss som fortsatt er på presidentens lag, -
- begynte hos ham før han kom til makten.
Vi bidrar alle med noe fra egen historikk, erfaring og bakgrunn.
Presidenten visste hva han gjorde. Samantha var samvittigheten hans.
John Kerry var aktivisten.
Av hensyn til nasjonens sikkerhet-
- må vi gi diplomatiet sjansen til å lykkes.
Jeg er klar over at diplomatiet er utfordret.
Politisk sett er det ikke populært. La målet være en ideell verden.
Vi kan forstå at det fins krig, men etterstrebe fred.
Det er slik menneskeheten gjør fremskritt.
VESTFLØYEN DET HVITE HUS
Første gang jeg kom inn her, -
-slo det meg hvor liten bygningen er.
Og det er ingen andre her.
30 stykker legger kursen for USAs regjering og hele verden.
De underskriver en formalisert avtale om deling av terrorinformasjon.
Det er et stort framskritt i kampen mot IS.
Vi må bygge på det. Vi må dele informasjon bedre blant europeerne.
Ikke bare mellom oss og Europa.
Hva med klimaendringene? Blir Parisavtalen implementert?
Jeg må rekke mest mulig. Dette embetet er et privilegium.
Er vi klare?
Man kan sette i verk mer enn i noen annen jobb.
Forhåpentligvis har jeg stukket ut en kurs, -
- og så gir jeg fakkelen videre til noen som må videreføre kursen.
JANUAR 201612 MÅNEDER IGJEN
Obamas administrasjon har ett år igjen til å endre politikken-
- i håp om at neste president ikke omgjør den.
Presidenten sier at mye skjer i fjerde kvartal.
Mye av Obamas siste år brukes på reiser.
Så nå er jeg presidenten som kommer inn. Jeg ser vennene mine.
La meg presentere Khadija Najefi, herr president?
Ja. Og så en naturlig reaksjon, som jeg har sagt igjen og igjen.
- La meg presentere Khadija Najefi? - Hyggelig å hilse på Dem.
Er presidenten i ferd med å skape sitt utenrikspolitiske ettermæle?
Republikanerne mener Obamas utenrikspolitikk har feilet.
Jeg syns vi bør ha et klokke som teller ned de siste dagene.
Det vi har satt i gang med hensyn til Cuba og klimaendringer...
Syria og viktige sikkerhetsmessige emner. Alt det står på spill.
Mange vil bli Obamas etterfølger.
Republikanerne har rekordmange kandidater.
17 kandidater stiller opp.
De vil gjøre om utenrikspolitikken og tiltakene mot klimaendringer.
Den siste tiden vil jeg synliggjøre-
- at det er en ny form for utenrikspolitikk.
Den er mindre militær og mer basert på å få i stand avtaler.
Vi har gjort framskritt ved å vektlegge diplomatiet.
Åpningen mot Cuba, klimaavtalen fra Paris, -
-avtalen med Iran...
Iran er et land som har vært USAs fiende i over 35 år.
Avtalen ville aldri ha vært mulig uten Kerrys utholdenhet.
Vi har ikke sett en utenriksminister-
- jobbe så lenge med ett utenriksprosjekt på flere tiår.
I dag går atomavtalen med Iran-
-fra å være en ambisiøs målsetning-
-til å være et målbart tiltak.
Mange takk!
Å få fjernet et potensielt atomvåpen-
- er nok den største diplomatiske seieren man kan få.
Man er glad når man klarer det. Det skjer ikke hver dag.
Men det er flere saker. Syria, Jemen, Libya, -
- Nord-Korea, klimaendringer.
Vi har den lengste dagsordenen noen administrasjon har hatt.
Tusen takk. Ha det bra.
Du var flink og leste mye. Hvis vi bare...
Vi rakk ikke de fem sidene, men vi gjorde store framskritt.
- Du vil lure meg med den donuten. - Nei, jeg søker et kompromiss.
- Jeg tror du vil lure meg. - Så du ikke får det jeg lovte deg?
Tror du jeg er sånn? Søren!
- Vi er klare. - Hvorfor sier du "søren"?
Jeg mener: "Nei, jeg er ikke sånn!" Hvordan kan du tro det?
Når kommer generalsekretæren? Jeg må ikke komme for sent til ham.
Med de andre går det nok bra.
Det har slått meg, først som journalist i Bosnia, -
-og nå som diplomat, -
- i hvor høy grad diskusjonen om problemene er alt for distanserte.
Dette er Dina, Jordans ambassadør. Hun tar det tunge løftet i dag.
Det var ikke et bevisst valg for meg og teamet å stikke ut ny kurs-
- hvor vi kommer mer ut i felten og snakker med dem som opplever konflikt.
Det var helt instinktivt. Det var slik jeg jobbet som journalist.
Jeg trenger ingen paraply!
Å bevitne hva som skjer, er både mitt instinkt og mitt ansvar.
Og slik overbeviser jeg best folk. Det er mitt mål som diplomat.
Her har jeg aldri vært. Hei. Hei, Gabo. Det er så fint her.
Når ble FN så moderne?
Har du et kvarter? Nei, ikke til å snakke med meg.
Gå inn dit. De gir deg et par briller, -
- og så får du oppleve flyktningeleiren Za'atari.
Takk. Det er sterke saker.
Etterpå kan du snakke med en fra leiren.
Hei. Jeg har det bra, takk.
Det viser hvor fælt det er. Rett der inne.
Jeg vil få dem til å beholde det.
Vi samler inn penger og får folk til å støtte dem i leirene.
- Glimrende. Takk. - Ellers er det en dårlig dag.
De angrep de syriske frihetskjemperne. Selvfølgelig.
- Bare gjør den ene tingen for meg. - Jeg lover.
Det er fantastisk. Rett der inne.
Og så sendte jeg noe om at vi hemmer forretninger med Iran.
Utenriksdepartementet er hysterisk, og det blir jeg også nå.
Vi når et punkt hvor iranerne har en viss mengde beviser-
-og vil nekte å følge avtalen.
Kanskje vi mister styringen i dag.
Siste punkt er at det ligger en død kakerlakk under stolen.
Iblant hører man rottene rote rundt i taket.
USAs styrke er hvem vi er som nasjon, og hva vi gjør ute i verden.
Min jobbfunksjon er vanskelig å beskrive, -
- men jeg sjekker presidentens taler og pressemeldinger.
Jeg forklarer hva han gjør, og formulerer utenrikspolitikken.
Jeg tilføyde linjen: "Det siste verden trenger, er flere murer."
Jeg har vært på alle reisene bortsett fra én.
Jeg lever fra reise til reise, fra tale tiltale, -
-og følger hans prioriteringer.
Ben er en av presidentens eldste og nærmeste rådgivere.
Ben er på bølgelengde med presidenten som bare få andre er.
De er ikke bare gode venner, men er også enige om mangt og mye.
Det vet jeg at presidenten setter pris på.
Vi startet valgkampen sammen og jobbet sammen i Det hvite hus.
Man så straks at han var kreativ, strategisk, lidenskapelig, pågående.
Men også stå. Han tør å gå imot strømmen.
Han avbryter og sier: "Hva snakker dere om?"
Vi gjør noe som betviler USAs gjengse utenrikspolitiske atferd.
Han har i ti år sagt-
- at den amerikanske eksepsjonalismen skal bunne i det vi står for.
Ikke bare i vår mulighet til å tvinge gjennom viljen vår.
Det virker ikke.
Hovedsaken for dem er å ta dem i framskrittet.
Fokuser på hvor langt de har kommet takket være oss.
Vår kongstanke, ikke bare i Vietnam, men i utenrikspolitikken generelt, -
- er at vi oppnår større framskritt gjennom avtaler.
Derfor bør man besøke denne delen av landet. Det er så...
- Det er mye... - Det skjer mye her.
- Hvor mange spørsmål tar du? - Alle?
Nei, ta to. Så tar vi over.
- Da sier vi det. - To er bra.
Ikke still deg opp som skyteskive.
Når jeg sitter her, er det symbolsk. Jeg er ikke her som John Kerry, -
- men som en liten representant for den store gruppen veteraner.
Millioner av menn er trent til vold.
De fikk sjansen til å dø for det største ingenting i historien.
Jeg var en sint fyr som hadde sett mange massakrer-
- og hadde mistet venner på grunn av dårlige beslutninger.
Jeg har vært heldig og opplevd mye på alle områder.
Det understreker at erfaringer er mye verdt.
Når jeg ser på hans karriereforløp: Han kjempet i krigen, -
- demonstrerte mot den, og er nå med på å skape forsoning.
Hans karriere avspeiler flere tiårs arbeidsinnsats.
God dag. Hyggelig.
Hun gikk på Stanford. Jeg kom ikke inn.
Det er mange steder du ikke kom inn. Det gjorde ikke jeg heller.
Det er en av mine yndlingsoppgaver. I alle landene hvor vi har tid, -
- arrangerer vi debattmøter og hører hva unge er opptatt av.
Du er en stor leder. Vi er unge ledere.
Hvordan blir vi like store ledere som deg?
En av tingene jeg har lært om å være leder, -
- er at vi iblant tror at folk bare er motivert av penger, -
- av makt eller andre veldig håndfaste incitamenter.
Men folk inspireres også av historier. Hvis dere tenker på USA, -
- har vi en veldig god historie, Uavhengighetserklæringen.
Den sier at alle er skapt like.
Det var en god historie om hvordan verden kunne være.
Lytt til andre og spør hvilke historier som betyr noe for dem.
Jeg kommer straks.
Jeg husker da jeg gikk hjem 11. September. Jeg var 23 år.
Livsløpet var lagt. Jeg ville bo i New York og være forfatter.
Jeg tenkte: "Jeg vil noe annet. Noe som handler om dette."
Det er mandag, og vi er i Hanoi. Talen skal holdes på fredag.
Folk tror vi skriver dem flere uker før, men ofte har vi det for travelt.
Det er talen presidenten skal holde i Hiroshima.
Når man skal skrive en tale, leser man andre folks lignende taler.
Jeg fant ikke noe om en lignende situasjon.
Det er en spesiell begivenhet.
De andre talerne var ikke president for landet som slapp bomben.
Kanskje skriver han den helt om. Han har alltid sin egen mening.
Hvordan har de siste par ukene vært for deg?
For deg personlig.
Jeg kan svare. Det er lenge til dette blir vist. Det har vært ille.
- Ben Rhodes... - Presidentens topprådgiver...
En artikkel i New York Times har skapt furore.
Et stort portrett av Ben Rhodes.
Det er aldri skrevet portrettartikkel om meg.
Jeg sa ja til New York Times.
Vi snakket om alt fra Cuba til Burma og Iran, -
- til kunsten å skrive taler. Jeg kjente ikke til vinklingen.
Rhodes refset Washingtons presse og utenrikspolitiske instanser-
- og skrøt av ekkorommet han solgte Irans atomavtale med.
Da jeg leste artikkelen, reagerte jeg på avsnittet om Iran.
Det var journalistens syn. Jeg var ikke enig.
Ifølge New York Times sa Rhodes at han hadde solgt Iranavtalen godt.
"Mange journalister er rundt 27 år og vet lite om verdenssamfunnet."
"det han ser som et dumt, føyelig, dovent pressekorps."
"De kan bokstavelig talt ingenting."
Jeg vil ikke ta løsrevne sitater fra ulike steder...
De av dere som har jobbet med meg, vet at jeg respekterer pressen.
Sa du ikke: "De vet ingenting"?
Jeg vil ikke gå inn på sitatene. Jeg har mange års erfaring.
Dere kan vurdere meg ut fra den erfaringen.
Angrepene på min person føltes som en måte å omgå spørsmålene på.
Det er lettere å kritisere meg for å være et rasshøl, -
- enn å tenke over hvorfor vi stadig går til krig.
Men jeg håper, og har drøftet det med presidenten, -
- at vi kan bruke resten av året til å fokusere på spørsmålene.
Spørsmålet om krig og fred, som han har slitt med i over sju år nå.
Turen til Hiroshima vil bringe det i fokus.
HIROSHIMA FREDSMINNEPARK
Hiroshima-talen ga ikke uttrykk for en bestemt politikk.
Den fortalte en historie.
Slik jeg ser det, er det en historie om krigens uunngåelige tragedie.
For 71 år siden...
på en klar, skyfri morgen...
falt døden fra himmelen, og verden ble en annen.
Et glimt av lys og en mur av ild ødela en by.
Ingen ord kan uttrykke en slik lidelse.
Vi har et felles ansvar for å se historien i øynene-
- og spørre hva vi må gjøre annerledes slik at det ikke gjentar seg.
Vi må endre vår holdning til krig.
Og avverge konflikter gjennom diplomati.
Det forstår vanlige mennesker. De vil ikke ha mer krig.
Jeg fikk hilse på en mann som overlevde krigen.
Han hadde brukt tid på å oppsøke pårørende til-
- amerikanske krigsfanger som var døde.
Han insisterte på at deres navn også skulle stå på minneplatene.
Det var stort å se hvor viktig det var for ham.
Det er det politikken, statsledelsen og diplomatiet...
må ta utgangspunkt i.
I det øyeblikket. I troen på menneskeheten.
Uten å være naiv. Med forståelse for at verden er et farlig sted.
Uten å være så idealistisk-
- at man ikke beskytter og bevarer USAs primære interesser.
Men der vi kan skape slike forbindelser, -
- gjør vi litt for å gjøre verden til et bedre sted.
MAI 20168 MÅNEDER IGJEN
Det notatet mangler når det gjelder å forebygge folkemord...
Hvor kommer Boko Haram inn? Hvis det ikke er nevnt i notatet, -
-hvorfor skal vi reise til fire land?
Det må stå klart hva vi og jeg vil oppnå i løpet av 2016.
Ellers kan vi ikke ta beslutningene-
-vi må ta i tiden vi har igjen.
Disse jobbene er tidsbegrenset.
Disse utrolig utfordrende konfliktene er så presserende for meg.
Vi kan ikke la det være ugjort. Vi må pleie så mange forhold-
- at det tydelig fremmer USAs interesser.
Slik at det blir vanskeligere å omgjøre-
-hvis det kommer nye koster inn.
Mottatt. Takk.
Hei, skat. Det er meg. Jeg har ringt et par ganger.
Vi har ikke fått tid til å prate. Jeg reiser i kveld.
Jeg vil snakke med deg før det. Elsker deg. Ta vare på deg selv.
- Kalenderen er helt full. - Ja, hele dagen.
Vi har det travelt.
Klokka går. Det er et par ting jeg gjerne vil forbedre-
- før vi gir oss. Særlig Syria, men det er veldig vanskelig.
WIEN 15. MAI 2016
KERRY ARRANGERER MØTE VERDENSLEDERE MØTES I WIEN
Den største diplomatiske innsatsen for fred i Syria finner sted i Wien.
Diplomater og representanter fra 20 land og internasjonale råd...
John Kerry håper å nå et gjennombrudd.
Jeg er optimist. Jeg sutter aldri å prøve å stoppe krig, -
- hvis jeg mener det kan finnes en annen utvei.
Vår oppgave er å få folk til forhandlingsbordet og løse alt der.
Utenriksdepartementet opererer ikke med F16-fly, som Pentagon.
Vår viktigste ressurs er diplomatenes tid og krefter.
Ministeren er 72 år, men har uante mengder av energi.
Vi har to dager med 30 timers møter. Det blir hektisk.
Men når sjefen er dobbelt så gammel, kan man ikke klage.
Er det noen som kan ringe?
Jeg vil gjerne i operaen, men det rekker vi ikke.
Hvis vi levde et vanlig liv...
Kan jeg ta en selfie med deg? Selfie, selfie, selfie. Tusen takk.
Det er en stor diplomatisk utfordring.
Jeg er glad for at presidenten stoler på meg og gir meg spillerom.
Jeg får lov til å ta sjanser og kjempe for det noen ser som umulig.
John Kerry og Barack Obama har forrådt det syriske folk.
250000 døde, flere millioner flyktninger.
Den mislykkede kursen Syria nå tar, -
-vil til slutt true vår sikkerhet.
Situasjonen i Syria gjør meg vondt.
Det er veldig tungt og komplekst.
Men vi har en åpning. Jeg er ikke så optimistisk, -
- men enhver åpning som kan føre til politisk løsning, -
-må utforskes.
Russland ville vinne på en politisk løsning som stanser volden i Syria.
Men samtidig sier Russland at de vil bekjempe Al-Qaida og IS.
Syria er vanskelig. Det er motstridende interesser.
Vi prøver å få russerne med på en løsning.
Det har vært mye mistro og tvil-
- etter Ukraina og Krim. Det gjør det ikke lettere.
En tyv kan stjele eiendom, men det gir ham ikke eierskap.
Russlands handlinger er gale, både lovmessig og historisk...
Samtidig som jeg tordnet mot Russland-
- fordi de tok deler av nabolandet, og brukte bunker-busterbomber i Syria, -
- måtte jeg ofte også jobbe sammen med Russland.
Under EU-møtet tordnet Russland mot henne. "Du må kjempe imot."
"Gi dem inn." De er undertrykkere.
Hvis de får lov, undertrykker de bare mer.
Jeg beundrer flyktningene som har reist så langt.
Hvis noen vil dele opplevelser, vil vi gjerne høre hva dere har å si.
Jeg og mine venner har familie i Syria.
De synker dypere og dypere, og vi kan ikke hjelpe dem. Unnskyld.
Det er hjerteskjærende. Jeg våkner om natta og tenker på det.
Og når jeg legger meg.
Det er vår tids største humanitære katastrofe.
For Kerry og meg er det høyeste prioritet.
Men det er også den vanskeligste oppgaven.
Vi står foran en stor oppgave, og vi har dårlig tid.
For embetsmennene i Washington-
- er utenrikspolitikk Midtøsten og Russland.
Og kanskje de to områdenes forhold til Europa.
Det er også viktige områder.
Men skal vi være en verdensleder, må vi se hele verden.
Etter gjenvalget så vi på kartet og bestemte oss for-
- hvor i verden vi ville endre noe. Jeg ba om Cuba.
Jeg var sjefsforhandler i Cuba. Vi kom lenger enn jeg håpet på.
Vi så de to flaggene side om side, og det var rørende.
Det handlet om USA og Cuba, men også om noe større.
Hvis de to kan legge fortida bak seg, kan kanskje alle gjøre det.
LAOS 17. JULI 2016
Vi har et helt team som finner steder presidenten kan besøke.
Det er historisk. Første amerikanske presidentbesøk i Laos.
Det vil hjelpe amerikanerne med-
- å erkjenne et mørkt kapittel i vår historie.
TRUMPLEIREN BESKYLDES FOR PLAGIAT
DELEGATENE NOMINERER TRUMP
Når Obama skal gå av, vil du fortsette for den nye presidenten?
Jeg tror ikke det. Jeg kjenner Hillary Clinton og hennes team godt.
- Jeg kunne jobbet for Hillary. - Du tror hun blir valgt?
- Det tror jeg. - Ikke Donald Trump?
Er du sikker?
- Det som skjedde i England, var... - Ja, det viste at alt kan skje.
Deres utenriksminister spurte om Trump.
At både utenriksministeren og en ung utvekslingsstudent spør, -
- viser hvor mye det opptar folk. Det har allerede omkostninger.
Bare retorikken, den hånlige tonen og hele valgkampens profil-
- får folk i hele verden til å lure på hva som skjer i USA.
Mine to barn er seks og tre år gamle.
En kvinne som blir statsborger i dag, -
-har hjulpet meg med å passe dem.
Maria og jeg deler ikke blodets bånd, men vi er i familie.
Det er med stor ydmykhet jeg deltar i denne seremonien.
På vei hit tenkte jeg tilbake 36 år, da jeg satt her.
Jeg var ni år og emigrerte fra Irland.
Noe av det som kjennetegner oss innvandrere, er at vi aldri glemmer-
- at vi kanskje aldri ville kommet hit. Nå blir jeg rørt.
Sønnen min sa at jeg kom til å gråte.
Hadde det ikke vært for min mors mot...
og min fars... og dette landets utrolige gavmildhet, -
- ville jeg ikke stått her og gjort så mye av det jeg gjør nå, -
-og jeg ville ikke vært den jeg er.
Hver dag jobber jeg for FN. Som innvandrer er det surrealistisk.
På mitt navneskilt står det USA.
Jeg er innvandrer, men representerer dette landet.
Husk det. Dere har nå rett til å være med på å forme USA.
Vi stoler på at dere bruker den retten.
Vi ønsker dere hjertelig velkommen. Mange takk.
President har hatt møte med Kinas president Xi.
Alle lokaler ved bilaterale møter, og jeg har sett hundrevis, -
-ser slik ut.
Et hotellkonferanserom og et bord. De ble ferdige for et kvarter siden.
Presidenten satt her. Der står teen hans.
Det går opp for en hvor mye som er oppnådd på åtte år, -
- bare med dette ene ekstremt viktige forholdet.
Hele verden er avhengig av at USA og Kina kan komme overens.
Jeg får kjeft for å nevne det, -
- men her diskuterer Kina og USA global økonomi, klima, -
- overgangen til grønn økonomi, Sør-Kinahavet.
Ingen av disse emnene diskuteres i USA.
De snakker om Donald Trumps tweets.
- Jeg vet hvor Tsjad er. - De har mange dyr i Tsjad.
- Vis meg Nigeria. - Jeg vet hvor det er.
Der, ja. Veldig bra. Skal jeg fortelle om Nigeria?
Det var mange flinke jenter som var like flinke på skolen som Declan.
- Så kom noen slemme og tok dem. - Kjemper de nå?
Ja, men mamma sørger for penger til dem.
- Gråter de? - Ja, det er nok mange som gråter.
Denne turen fokuserer på Boko Haram.
Vi vil få den gruppen i internasjonale mediers søkelys.
Det er utrolig at en gruppe barn som bare ville gå på skolen-
- og skape seg et bedre liv, bare kan bli fjernet.
To år senere har vi fortsatt ikke funnet dem.
Vi kommer med pressen og en hel delegasjon fra USAs myndigheter.
Med alle verdens lidelser og terroraksjoner-
- er det ekstra ille å være offer akkurat nå.
Er det slik vi gjør vår entré? Herregud.
Vi skal alltid kjempe for jentene
vi sier
få jentene tilbake.
Nå! Og i live!
Sitt ned.
- Vi skal gjøre det kort. - Dette er dagens viktigste punkt.
Jeg står foran deg, ambassadør, og Aisha Ezekiel er nå din datter.
Din datter har vært fanget-
- i 738 dager og venter på å komme hjem igjen.
Så lenge Chibok-jenter er fanget, er vi alle fanget.
Menneskeheten er fanget.
Vi kan ikke som foreldre sende barna våre på skolen-
-hvis vi ikke kan beskytte dem der.
Som mor...
og som menneske, kan jeg ikke forestille meg deres frustrasjon.
Det at jeg er utsendt fra USA, skaper bare mer frustrasjon.
Dere ser oss som supermakten, -
- og hvis vi bare ville, kunne vi ordnet dette.
Jeg skulle ønske det stemte, men vi må få jentene hjem igjen-
- ved en militær innsats og ved å respektere menneskerettighetene.
Så det ikke skapes flere terrorister.
Vi tilfører flere ressurser hver dag.
Som Obamas representant kan jeg love at vi aldri skal gi opp.
Slik dere aldri gir opp. Vi gir aldri opp.
En av mine største frustrasjoner er-
- at vi var på toppmøtet i Paris like etter terrorangrepet der.
Klimaforhandlingene er komplekse, men deler av pressen var godt med.
Men noen pressefolk tenkte i overskrifter og spurte:
"Hva er den største trusselen? IS eller klimaendringer?"
De vet at vårt svar er klimaendringer.
Men når vi sier det, kan de si på nyhetene:
"Obama ser klimaendringer som en større trussel enn terror."
Men én ting kan ødelegge hele verden. Vi tar begge truslene alvorlig.
Men at det fortsatt skal ses som en politisk svakhet...
GRØNLAND
Man kan se det fra satellitter i rommet, men det krever utstyr...
- Er det noen som gjør det? - Ett land kan ikke gjøre det.
Vi må samarbeide om det.
Å se selv noe jeg har lest om, -
- gjør meg nok til en bedre og mer ivrig miljøforkjemper.
Det er mange baller i lufta. Libya, Jemen eller Syria blir ikke borte.
Jeg har stått på brua og snakket med teamet vårt-
- som jobber for å løse konflikten i Syria.
Min oppgave er å kjempe videre.
Hvis jeg ikke var optimist, kunne jeg ikke hatt denne jobben.
Hva får deg til å tro-
- at russerne vil bidra med å skape våpenhvile og en politisk løsning-
- når de tydeligvis hjelper Assad med...
Putin vil utmanøvrere Obama i Syria.
- Sameh! - Godt å se deg.
Kom. Vi går inn på kontoret.
Hvis man vil få noe gjort, må man stå på.
Reagan satte seg ned med Gorbatsjov.
Nixon satte seg ned med Mao. Han dro til Kina.
Folk fra hans eget parti mente det var for uortodokst.
Men det hadde betydning.
Historien har lært oss at vi ikke bare kan unngå krig, -
-vi kan faktisk skape fred.
I Washington hersker det-
- en standardantagelse som vi har prøvd å gjøre opp med.
Nemlig at vi viser at vi tar et problem alvorlig ved å bruke makt.
At vi oppnår troverdighet ved å være klare til å gripe til våpen.
Det er ingen amerikanske styrker i Laos.
Vi har rekognoseringsfly-
- og muligens andre aktiviteter jeg ikke vil nevne.
Det var en hemmelig krig.
Gjennom ni år, fra 1964 til 1973,-
- slapp USA over 2 millioner tonn bomber i Laos.
Mer enn vi slapp over Tyskland og Japan gjennom hele andre verdenskrig.
Det gjorde Laos til det mest bombede landet per innbygger.
Mange av bombene detonerte aldri.
Gjennom årene er tusenvis drept eller såret.
Bønder på jordet. Lekende barn.
- Hvor mange ofre er det hvert år? - I fjor var det 50.
- Jeg håper tallet synker. - Det synker hvert år.
På grunn av støtten fra USAs og andre lands regjeringer.
Folk blir fortsatt lemlestet og drept av våre gamle bomber.
Hvis alt ikke er gjennomtenkt-
- før vi tyr til militær handling, må vi la være.
Jeg vil gjerne gjøre karriere, men jeg har jo mannen min.
Hvem skal ta førersetet?
Jeg syns man bør bytte litt på.
Det er perioder hvor Michelle ofrer seg for meg.
- Når har du ofret deg? - Når jeg er ferdig her.
- Greit. Det er kult. - Fra nå av bestemmer hun alt.
Er vi klare? Fint å snakke med deg.
Det er en bok om USAs nasjonalparker.
Vi har dem for å bevare vår natur.
Tusen takk.
Vi ble enige om en særdeles viktig avtale-
- hvor USA og Kamerun står sammen om å bekjempe Boko Haram.
Det var fantastisk. En tale og improvisert småprat-
- etter tre bilaterale møter, det ene med et statsoverhode.
- Bra. Får jeg en øl på flyet? - Du får en øl på flyet hjem.
Jeg vil nødig begå feil-
- og gjøre det vanskeligere for dere, som skal implementere det.
Du sørger for at USAs utenrikspolitikk er verdibasert.
Jeg er imot det.
Da har man en diskurs med verdier satt opp mot interesser som sikkerhet.
Så sier Forsvarsdepartementet: "Jeg er enig med ambassadørens verdier,"-
- "men vi andre lever i den virkelige verden."
Jeg lever også i den virkelige verden.
Problemet her er terrorisme, og det er ikke bare verdier.
USAs FN-ambassadør Power besøker Boko Haram-ofre.
Det kalles "det ekstreme nord" og er beskrevet som "en ekstrem region".
Så Boko Haram har rammet området hardt.
Innen USAs utenrikspolitikk er det tradisjon for debatt mellom-
-de såkalte realistene-
- som mener at stater vil forfølge makt og pleie egne interesser.
Og så er det en annen leir som lenge har ønsket-
- å få mennesket i sentrum for utenrikspolitikken.
Både fordi alle mennesker fortjener respekt og verdighet, -
- men også fordi det gagner vår egen nasjonale sikkerhet.
MINAWAO FLYKTNINGELEIR
Jaktet Boko Haram på deg?
Herregud. Det ok mannen hennes og barna hennes.
Jeg er så lei for det.
- Vil du ...? - Ikke gråt.
Hun kan gråte. Alle har grunn til å gråte her.
Hvis du vil, kan vi stoppe. Du trenger ikke fortsette.
Si at vi skal gjøre alt i vår makt for å hjelpe henne.
Det var en mørk og hjerteskjærende dag. Til de grader.
Vogn 7, det er vogn 4 her.
De sender en ambulanse.
Vi hører Michele Kelemen fra NPR som er med på ambassadørens ferd.
En liten gutt på sju år løp foran en av bilene.
Han ville se på et av helikoptrene i lufta.
Han løp ut i veien og ble påkjørt.
Dessverre døde han.
På slutten av dagen besøkte ambassadør Power foreldrene-
-for å kondolere.
Faren var så sterk at jeg som forelder ikke kan fatte det.
Den flotte gutten løp og lekte i går, og nå er han borte.
Selvfølgelig tenker man på egen familie. Min sønn blir sju på søndag.
Tre, fire, fem...
seks, sju, åtte...
ni, ti, elleve, tolv...
tretten, fjorten.
Femten? Seksten?
- Et fly! - Ja, oppe i himmelen.
- En buss! - Buss.
Ben, du begynner med å gå gjennom programmet.
- Jeg takler Putin-spørsmålet. - Er det ellers noe vi har glemt?
Bare det med Kina når det gjelder presidentvalget.
Det vil komme spørsmål om Trump og Kina, Kinas optikk...
- Eller Trump og Parisavtalen. - Det er lett.
Vi argumenterer for at hvis vi trekker oss ut av avtalen...
vil det isolere USA og ødelegge våre barns fremtid.
Lukker du døra bak oss?
I dag mottok president Obama et oppsiktsvekkende brev fra Syria.
En bønn om hjelp fra 15 av de siste legene i Aleppo.
Det er en klar forseelse fra vår side å holde oss unna konflikten.
Det rammer hele verden nå.
Det er intern strid i Det hvite hus...
økende press på Obama for militært inngrep i Syria.
Føler presidenten igjen behov for en detaljert forsvarstale om-
- hvorfor han ikke har brukt mer militær makt i Syria?
Presidenten har vært veldig villig til å bruke militær makt.
Han har gått mer aggressivt etter terrornettverk, -
- hvor enn de befinner seg, enn noen annen president.
I Syria har det aldri vært en klar plan for-
- hva som kan lette situasjonen vesentlig.
Selv etter mine opplevelser i Vietnam er jeg ikke pasifist.
Jeg mener USA må kunne forsterke diplomatiet militært.
Det ble diskutert.
Vi har aldri støtt på et emne hvor vi var så uenige.
Folk som vanligvis er enige, var helt uenige her.
Samantha og jeg har gått i hver vår retning på viktige områder.
Hun holder fast ved idealismen om at vi kan skape en bedre verden.
Jeg sitter nær presidenten.
Som president må han tenke: Hva vil Kongressen gjøre?
Hvordan vil folket motta det? Hvordan skal det prioriteres?
Det som skjer i Syria, er ikke lett å riste av seg.
Det har ikke vært noen sak hvor mine tanker, følelser og ideer-
- har hatt så liten betydning for de desperate menneskene.
Assads regime, Russland, Iran og deres tilknyttede militser-
- er ansvarlige for det FN kaller "menneskehetens nedsmelting".
Hvis jeg hadde lagt det fram annerledes, -
- var det kanskje andre muligheter. Det var litt av et drama.
Hun argumenterer for sin sak, -
- men vi ler sammen og ynker oss iblant sammen-
-når vi ikke får viljen vår.
Iblant i politikken blir det satt hardt mot hardt.
Det er ikke bra å være helt enig om et så viktig emne.
Det mener jeg er farlig.
Alle blir hørt. Ut av denne beslutningsprosessen kommer-
- en anbefaling vi legger fram for presidenten.
Enten enstemmig vedtatt eller med flertall.
I debatten om nasjonal sikkerhet, når det gjelder krig og fred, -
-må vi danne koalisjoner.
Jeg talte for militær inngripen i Syria.
Jeg forsto presidentens forklaring: Han sa:
Vi har verken nasjonal eller internasjonal støtte.
Militær inngripen har vanskelige kår. Det er en elendig start på en krig.
Jeg liker at USA alltid viser initiativ.
Selv når vi har rett, må vi forstå at krigen alltid har en tragisk pris.
Ikke bare for landene vi går til krig mot, -
- men også for soldatene, veteranene og deres familier.
Jeg blir den første presidenten som sitter to fulle perioder i krigstid.
Jeg har møtt våre sårede soldater. Og sørget sammen med familiene.
Vår nasjon står i en ubeskrivelig takknemlighetsgjeld til dere.
Det man kanskje ikke ser, -
- bare vi som har vært så heldige å jobbe med ham så lenge, er-
- at konsekvensene av beslutningene hans tynger ham.
Hvor stort et offer det krever av en del av samfunnet-
-når vi går til krig.
Hans hjerte blør for folk i Aleppo akkurat nå.
Det er med knust hjerte han ringer familiene-
- til soldater som er drept eller såret i kamp.
Hvis vi hadde brukt alle krefter i Syria, -
- ville vi ikke fått gjennom Parisavtalen og Iranavtalen.
Heller ikke Cuba. Da hadde all tid gått med til Syria.
Man skulle tro at ingen husket Irak.
Vi brukte flere milliarder dollar på et land-
- og hadde 150000 soldater der i 8 år. Vi løste ikke problemet.
Hvorfor skulle det bli annerledes i Syria?
Jeg mener helt ærlig at hvis jeg med et mindre militært inngrep-
- kunne ha stanset blodbadet, så ville det vært verdt det.
Men det vi lærte av krigene i Irak og Afghanistan var-
- at hvis vi ikke vil styre disse områdene, -
- løser vår inngripen ofte ikke problemene. De kan bli verre.
Slutt å sno dere i Obamas regjering. Innrøm...
Han malte seg inn i et hjørne, og nå er alternativene få.
Fordi Vesten bare lot...
har ekstremismen fått lov til å ulme.
Jeg mener presidenten har vært en utenrikspolitisk katastrofe.
SEPTEMBER 20164 MÅNEDER IGJEN
Trumps uberegnelige holdninger til innvandring.
TRUMP GÅR 2 POINTS FRAM I FLORIDA
KJELLEREN UNDER DET HVITE HUS 16. SEPTEMBER 2016
Når jeg er veldig stresset og har stramme tidsfrister, -
- finner jeg et sted hvor jeg kan være alene.
Det er spartansk, men det duger.
Jeg jobber på talen til FNs generalforsamling.
Han ser det nok som en slags avskjedstale til verden.
Den handler om hvor i historien vi er akkurat nå.
Begynner du å svette litt når du ser valgprognosene?
Når du ser Trumps framgang, som kan sette arbeidet deres i fare?
Jeg har aldri forestilt meg at han kan vinne.
Jeg har gått ut fra at hun vinner.
Hvis jeg tenkte den tanken, ville jeg nok klikket.
Jeg er ikke der ennå.
Unnskyld.
På vegne av generalforsamlingen har jeg den ære-
- å ønske USAs president Barack Obama velkommen til FN.
Han ankommer FN på et tidspunkt-
- hvor det er on-off våpenhvile i Syria. Det er valg.
I helga var det terrorangrep i New York og New Jersey-
-mens presidenten var her.
Det er siste gang jeg taler til forsamlingen som president.
Jeg vil gjerne oppsummere framgangen vi har gjort.
Et kvart århundre etter den kalde krigen-
- er verden mindre voldelig og mer framgangsrik enn noen gang.
Likevel er samfunnet preget av usikkerhet, -
-bekymring og strid.
Samantha og jeg kranglet om det. Spør henne selv.
Jeg vil ikke snakke for henne, men hun mente den var for optimistisk.
Obama var også med på krangelen. Han er jo hovedpersonen i dette.
Vi ser grunnleggende ulikt på det.
Presidenten og Ben vil slå fast-
- hvor trygge byene våre er blitt, relativt sett.
Våre internasjonale tiltak har vært så vellykkede-
- at vi tar det for gitt at stormakter ikke lenger kriger.
At den kalde krigens opphør også var slutten på atomtrusselen.
I min verden er 65 millioner mennesker på flukt.
Jemen, Syria, Irak, Nigeria, Kamerun, -
- Tsjad, Den sentralafrikanske republikk, Burundi, Sør-Sudan, -
- Darfur, listen er endeløs, selvfølgelig Afghanistan. Venezuela.
Vi hadde en lang diskusjon om hvor ille det ligger an akkurat nå.
Det er bekymringen for terror. Og en generell fremmedfrykt.
Hele den demokratiske utviklingen går i feil retning.
Presidenten sa: "Ja, men vi lever i menneskehetens beste tid."
Hun følte at det kunne virke uheldig i forhold til stemningen.
Mange takk.
Uansett hvilke forferdelige ting som skjer i verden i dag, -
-blekner graden av konflikt og vold-
- så langt i det 21. Århundre i forhold til forrige århundre.
Men hvordan kan vi opprettholde den utviklingen?
FNs travle diplomatiske arena.
Verden ser det kanskje ikke.
Men i denne uka med intenst diplomati har vi oppnådd mye.
FNs generalforsamling kalles iblant "diplomatisk speeddating".
Han hadde over 70 møter i fjor-
- om en rekke emner. Han utnyttet at alle var samlet.
Man kan få gjort noe som ellers ville tatt måneder eller år.
I dag offentliggjør USA og Russland en plan-
- som vi håper kan bli et vendepunkt i Syria.
For å effektuere den avtalen trenger vi sju dagers ro i Syria.
Det er opp til Russland å få syrerne til å overholde det.
Syria er roligere, men på vakt.
Jeg har innkalt til dette møtet for å hjelpe verdens flyktninger.
65 millioner på flukt, det høyeste antallet siden andre verdenskrig, -
- er et slående bevis på at det internasjonale systemet ikke fungerer.
Han vil bruke denne siste forsamlingen til å skaffe tilsagn.
Dagens tilsagn betyr at vi skal skape jobbmuligheter-
-for over 220000 flyktninger.
Det har vært mange muligheter til å grave og presse.
Fredsavtalen i Colombia løste regionens mest langvarige konflikt.
Vi fikk foten innenfor døra hos 55 nasjoner-
- som signerte Parisavtalen om klimaendringer.
Noen mistet en smokk. Den kan utgjøre en fare for presidenten.
Sånn.
Vi hadde et positivt møte med Iraks statsminister. Og med Kina.
Vi hadde et trilateralt møte med Japan om Nord-Koreas atomprøvesprengninger.
Syrisk våpenhvile på tredje dag
I helga leste jeg en artikkel som kalte USA og Russlands plan-
- "full av feil og hull."
Feil i forhold til hva? I forhold til å gjøre ingenting?
Han er ukuelig. Han kjenner oddsen i Syria.
Men svaret hans er:
"Skal vi gi opp og gå vår vei når så mange liv står på spill?"
"Jeg må prøve. Vi må bruke tiden godt."
Dag 4 med våpenhvile Færre drap
Assad blokkerer FNs nødhjelp.
Jeg sa at de bør gi Assad startforbud i morgen.
Enkelt og greit. Etter et par dager kan vi prøve med JIB.
Men ikke ut av ingenting.
Amerikanske krigsfly bombet ved en feiltakelse den syriske hæren.
Den syriske hæren sier at de sju dagene med våpenhvile er over.
De burde ikke snakket med pressen først, -
- men heller med folkene som forhandler om avtalen.
Det er frustrerende, for vi hadde en lovende avtale.
Men dessverre var det noen som ikke ville samarbeide.
Som så ofte i diplomatiet, hvis et land ønsker noe, -
- kan det være vanskelig å få dem til å ombestemme seg.
Da våre soldater ved en feil traff 70 soldater, -
- trodde de ikke på at det var en ulykke.
På søndag angrep Assads folk en FN-kolonne, og så brøt det løs.
Et nytt lavpunkt i den brutale krigen.
Matrasjoner til 78000 mennesker ble rammet.
Russland sier det verken var dem eller syrerne, men opprørerne.
- Hva sa vi offentlig? - Det vi sa i går kveld, holder.
Russland sto sikkert bak. Det var et luftangrep. Det kan alle bekrefte.
Da er det bare to det kan være.
Forsvarsdepartementet er sikre på at det ikke var USA eller koalisjonen.
Hva sier vi om avtalens framtid?
Det var et tilbakeslag, men vi jobber for å redde den.
Vi håper at russerne tar neste skritt, men tviler.
Russerne har sendt ut dronebilder av kolonnen.
Så alle kan se hvem det var?
De sier at opposisjonen må ha angrepet kolonnen.
Det er for jævlig. Selv til dem å være.
Får det ingen konsekvenser å bombe den kolonnen?
De vil bli fordømt av verdenssamfunnet.
Og sånt bryr russerne seg om...
i verden. Og sunn fornuft.
Alt var forhandlet av eksperter, -
- så at kolonnen ble rammet, virket langt fra som et uhell.
Mange sa at det kunne vært en rakett eller et artilleribombardement.
Det gikk de første rapportene ut på.
Kanskje helikoptre eller krigsfly.
Vi må unngå følelsesmessige reaksjoner.
Vi insisterer på en uhyre grundig og uhildet undersøkelse-
- av angrepet på nødhjelpskolonnen. Mange takk.
Når jeg hører på min russiske kollega, -
- er de litt som å være i et parallelt univers.
Alle har rett til sin egen mening, men ikke til å finne opp egne fakta.
Som president John Adams sa: "Fakta er standhaftigheten selv."
Ja, koalisjonen traff folk på lørdag.
Det gjorde vi. Det var en fryktelig feiltakelse.
Men folk som løper rundt på bakken med våpen og skal ses fra lufta, -
- er noe helt annet enn kolonner med store FN-logoer overalt.
Mandag ble 20 hjelpearbeidere drept-
- i et urovekkende, to timer langt angrep-
- rettet mot en autorisert humanitær aksjon ved Aleppo.
Bare to land har fly i det luftrommet.
Russland og Syria. Det er fakta.
Saken er ikke lenger hva vi vet, -
- men heller hva vi sammen skal gjøre med det.
Russland blåser i grusomheter.
De ser kanskje helst at deres allierte ikke begår grusomheter, -
- men Putin våkner ikke om morgenen med et ønske om å forhindre det.
Og så gikk de selv inn i krigen og deltok i grusomhetene.
Føler dere ingen skam??
Eier dere ikke skam?
Den feilen vi muligens har begått, -
- er å overse at Putin ikke har Russlands interesser for øye.
Han har Putins interesser for øye. Det er ikke i Russlands interesse-
- å ha en kullseilt økonomi og pøbelaktig oppførsel.
Deres beste talenter reiser.
Det har vi funnet ut, men det tok oss nok...
Sett i ettertid brukte vi for mye tid på-
-å skille mellom Putin og Russland.
Det ironiske ved Obama-årene blir-
- at han var forkjemper for et inkluderende, globalt verdenssyn-
- basert på medmenneskelighet og internasjonal orden, -
- midt i et opprørt hav av voksende nasjonalisme og autoritære prinsipper.
- Perfekt! - Samle gruppen.
Der er hun. Jeg legger min sønns brokkoli i blomsterpotten.
- Hvordan går det? Godt å se deg. - For en kveld.
Hør her, alle sammen! Madeleine blir ikke her hele kvelden.
Kanskje får vi vår første kvinnelige president i kveld.
Vi har her USAs første kvinnelige utenriksminister.
Det er en skjellsettende kveld i USA, -
- som vi deler med de 37 kvinnelige FN-ambassadørene.
Det er 193 land, 37 kvinner.
Vi har invitert Gloria Steinem, som er et ikon for verdens kvinner.
Madeleine Albright, min forgjenger og mitt forbilde.
- Du har den rette brosjen. - Den er så fin. Glasstaket splintrer.
Det eneste viktige tallet er kappløpet mot de 270.
Mye jevnere enn forventet. Demokratene må være bekymret.
Det er skremmende, ikke sant?
Ved Obama-valget for fire år siden var det mange blå delstater.
Trump har gjort dem røde i kveld.
Følte du deg trygg da du kom?
Jeg trodde ikke det ville bli så ille.
- Og videre til California... - 55 stemmer! Det må være dødt løp!
Det ser ut til at Donald Trump har vunnet i Florida.
Jeg må avbryte med et resultat til. Trump vinner i Iowa.
Donald Trump får også North Carolina.
- Da er det kjørt. - Det kom 15 valgmannsstemmer.
Det er nå realistisk at de i morgen styrer Representantenes hus, -
- Senatet og Det hvite hus.
Tenk om de styrer Senatet, Representantenes hus og presidenten.
Det er nesten som en borgerkrig. Trump vil ikke samle landet.
Det gikk han ikke til valg på. USA stemte ikke for å bli samlet.
Dette er det andre av fire globalt sett avgjørende valg.
Dette fenomenet ser vi i alle vestlige demokratier.
Jeg gikk ut for å bearbeide alt dette.
Det er mye å svelge.
Jeg mener...
Jeg kan ikke...
Jeg...
Altså, jeg... Jeg kan ikke...
Jeg har ikke ord for dette.
Personlig er det knalltøft.
Datteren min la seg før det var avgjort.
Jeg måtte forklare henne det neste morgen.
Det tok tid før hun forsto det. Hun trodde jeg tullet.
"Nei, jeg spøker ikke."
Takk. Vi besvarer ikke spørsmål nå. Mange takk.
Vi må være realistiske og se utfordringene i øynene.
Vår oppgave er å forklare det nye teamet hva som står på spill.
Det kunne ikke stått mer på spill.
Man er moralsk forpliktet til å ta avgjørelser-
-basert på fakta, ikke fiksjon.
Jeg skal gjøre alt i min makt for å bevise det for dem.
Den påtroppende presidenten sjikanerer Clinton på Twitter.
Folk over hele landet er redde.
Min assistent er muslim og bruker hijab. Hun gråt i dagevis.
Det er det helt konkrete. Og så tenker man på det vi har jobbet med.
Cuba, Iran, klimaendringer. Hva vil skje med disse tingene?
Jeg må understreke at det ikke fins noen stoppekloss.
Folk antar at det er en voksen til stede som passer på-
- at han ikke... gjør noe veldig dumt.
Men det er det ikke. Den som blir valgt, bestemmer-
- om det skal angripes, og noen dør. Om det skal startes en krig.
Presidenten må ta hundrevis av slike beslutninger.
På ukentlig basis. Ingen andre vil ta avgjørelsene for ham.
Hei. Vi er visst også ferdige.
HELLAS SISTE UTENLANDSREISE
- Så han... - Han er eksperten.
- Yassas! - Flott.
- Kalispea. - Kalispera.
- Det mangler en r. Kalispera. - Ærlig talt.
Kalispera. Greit, det finner jeg ut av.
- Philox... enia. - Trykket ligger her. Philoxenía.
Philoxenia.
- Philoxenia. - Nå gjør vi det.
Som dere kanskje vet, er dette min siste reise som USAs president.
Jeg var fast bestemt på at min siste reise skulle gå til Hellas.
Delvis fordi jeg har hørt om grekernes legendariske gjestfrihet.
Deres philoxenia.
Men også fordi jeg er takknemlig for alt-
- Hellas, denne lille, store verden, -
- har gitt menneskeheten gjennom tidene.
For 25 århundrer siden, i denne byens klippefulle fjell, -
-ble demokratiet født.
Etter åtte år som USAs president, hvor jeg har reist verden rundt, -
- tror jeg fortsatt på den grunnleggende trangen til-
- å styre vårt eget liv, vår framtid og våre nasjoner.
Denne lengselen er universell og brenner i alle menneskehjerter.
Derfor er ethvert lands viktigste embete ikke presidenten.
Den viktigste tittelen er "borger".
Det er interessant å snakke med mine ansatte som er ganske unge.
Jeg må minne dem på, og jeg fletter det ofte inn, -
- at historien ikke følger en rett linje. Den bølger.
Men utviklingen går mot-
- en mindre voldelig, mer empatisk, mer sjenerøs verden.
Men det krever individer som kjemper for den framtida.
Det er en generasjon på vei hvis syn på verden er veldig likt Obamas.
Både i USA og andre steder.
Og så er det alle dem som drar i motsatt retning.
Og de har makten nå.
På en eller annen merkelig måte er dette kanskje en nødvendighet.
Folk må se den stygge virkeligheten i øynene.
Jeg har begynt å se framover. Jeg vil fortsatt jobbe for Obama.
Han er 55 år. Jeg er 39 år.
Og pendelen vil svinge tilbake igjen.
Vi har planene klare den dagen det skjer.
Det er mye av det vi har oppnådd, som vi vil...
Hvordan skal jeg formulere det?
Uansett...
Vi er alle utmattet. Veldig slitne.
Vi må alle finne tilbake til familiene våre-
-som har ventet tålmodig på oss.
Men hvis noen av oss hadde ventet at dette kapittelet var over nå...
Det er umulig. Vi må holde ut på lang sikt.
Jeg liker å besøke antikkens monumenter.
Enten det er pyramidene, Petra eller Parthenon. Det gir perspektiv.
I vår verden lever vi fra dag til dag.
Vi ser på aksjekurser og valgprognoser og de siste tweetene.
Det fyller oss til randen med distraksjoner, bekymringer, angst.
Når man besøker et sted som Parthenon, -
- blir man minnet på at vi er en del av en større kjede.
Vi gjør vårt beste med det lille leddet av kjeden som er tildelt oss.
Jeg har forandret syn på hva vi har oppnådd.
Man kan måle virkningen av Cuba-avtalen.
Vi har jobbet med andre viktige ting som ikke regnes med.
Jeg tenker på våre besøk til Vietnam, Hiroshima og Laos.
Den innflytelsen man får på menneskene-
- presidenten har talt til og ytt støtte til.
Mange av dem forteller-
- at de valgte å starte en organisasjon eller en virksomhet-
- etter møtet med presidenten. Det er fint å være vitne til.
Det er jo på lang sikt. Den effekten ser vi ikke før om 20 år.
Men kanskje det kan få en lykkelig slutt.
Når jeg tenker på de unge jeg har møtt i hele verden, -
- utgjør de en menneskealder av potensial-
- som kommer til uttrykk på måter vi ikke kan forestille oss nå.
Tenk på hvor mange revolusjoner til det bedre de kan sette i gang.
De talene de vil holde. Politikken de vil implementere.
Lovene de vil vedta.
Vi har et stort ansvar for å involvere oss i samfunnet.
Lek er bra, men dere må gå på skole også.
Den delen av utenrikspolitikken får ikke så mye oppmerksomhet.
Men det kan bli den delen som får størst effekt.
- Takk, herr president. - Selv takk. Greit. Vi ses.
Er vi klare til å gå?
.:: TWA - Your Source Of Quality! ::.
Det er jobbeskrivelsen jeg skrev i 2009.
Man har aldri sviktet-
- hvis man gjør sitt ytterste for å få noe til å skje.
- Lang dag? - Lang dag.
Tekst: Jørn-Are Haugli Johansen Scandinavian Text Service 2017